Han er i trance.
Men han tænker ikke på jokes.
Han udtænker det, jeg siger lige nu.
At jeg gik med til det, havde han ikke forestillet sig i sin vildeste fantasi.
Og han har ikke tid til pjat.
Dette er det komiske geni Dave Chappelles telefonsvarer.
Desværre kan eller vil han ikke tale med dig nu,
så læg venligst en udførlig besked.
EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Tak.
Tak skal I have.
Tak.
Hvad så?
Det er godt at se jer.
Tak.
Jeg kan se jer.
Sæt jer ned. Sæt jer til rette, og slap af.
Det er vel nok godt at være tilbage i Austin, Texas.
Det er rart at vide, at skovmandsskjorter er in igen.
De fleste mænd her går klædt som en lebbe i New York, så det glæder mig.
Mand! Texas, for fanden. Her er ret fedt.
Fandens godt.
Jeg var i Santa Fe,
og en kvajpande smed en bananskræl efter mig.
Det var ikke så rart.
Han var selvfølgelig hvid.
Ikke for at anklage de hvide. Jeg siger det bare. Ikke for at generalisere.
Og ikke nok med, at han smed en bananskræl efter mig...
Det var planlagt. Det kunne man se.
Det kunne ses. Skrællen var for brun. Forstår I, hvad jeg mener?
Du spiste ikke den banan for nylig, dit svin. Du havde gemt den til mig.
Og alle i publikum var hvide, så det blev straks uhyggeligt,
og alle gloede, som om de så 12 Years a Slave.
De så alle ud som...
Hvem fanden gør den slags?
Så anholdt de fyren, hvilket var...
"Nogen vil kneppe dig i røven i arresten. Det ved du godt, ikke?
Smid ikke bananskræller efter Dave Chappelle.
Du slipper ikke godt fra det."
Pressen ringede: "Må vi få en udtalelse?"
"En udtalelse?! På grund af en skide bananskræl? Nej!
Jeg har ikke noget at sige."
Fyren blev sgu berømt for at have smidt en bananskræl efter mig.
Om tyve år putter han sine børn,
og de siger: "Far, fortæl om dengang,
du smed en bananskræl efter niggeren i Santa Fe."
"Knægt. Det sorte svin var selv ude om det.
Jeg så hans navn på udhænget en uges tid før.
'Mand, hvis bare jeg kunne komme tæt nok på ham...
ville jeg smide en bananskræl efter niggeren..."
Det rene Bananagate. Jeg ville ikke engang...
Jeg ville ikke engang anmelde det. Jeg har oplevet det før.
Ikke en banan. Jeg bor i Ohio, ikke?
Det er nogle vintre siden. Jeg anede ikke, det var noget at klappe ad.
Men okay. Det er sgu første gang, jeg har oplevet det.
"Ohio?!"
Nå, men...
Jeg bor blandt de hvide.
I en lille by i Ohio.
Det var vinter og havde sneet for nylig,
så der lå store snedriver. Jeg gik sammen med min søster.
Min søster var iført muslimsk klædedragt ligesom sine børn,
og jeg var klædt som Dave Chappelle. Vi gik og talte om et eller andet,
og en bil kom drønende om hjørnet, vinduet blev rullet ned,
og nogen ramte mig på skulderen med en snebold.
Hvad gik det ud på? Hvorfor skete det?
Fordi jeg er sort? Fordi hun er muslim? Fordi jeg er Dave Chappelle?
Jeg vidste det ikke. Men endnu en gang vidste jeg, det var planlagt.
For hvem fanden har en snebold i en varm bil?
Men han gennemtænkte det ikke.
For han måtte standse for rødt. Han var fanget i trafikken.
Jeg løb ud på gaden og bankede på ruden.
"Må jeg tale med jer et øjeblik? Stig ud, jeg vil bare tale med jer."
De var fire hvide fyre. De sagde: "Slap nu af."
Jeg sagde: "Bare rolig. Jeg vil bare snakke."
Det er et af de sortes gamle tricks.
Jeg ville ikke bare snakke. Jeg ville tæve dem.
Så hvis I nogensinde sidder fast i trafikken,
og en sort mand siger det til jer, så luk ikke døren op.
Heller ikke hvis han er mig og smiler.
Og de sagde: "Slap nu af, mand."
Og ham på bagsædet, han var vel mere kæphøj end sine venner.
Han sagde: "Til helvede med det, mand! Jeg står ud!" Jeg begyndte at flå i døren.
"Nu skal jeg hjælpe dig ud, din skid."
Jeg så ikke, vinduet var rullet ned.
Han kastede en snebold, som ramte mig lige i brystet.
Han sagde: "Fuck dig, din skide nigger!" Så blev der grønt, og de drønede af sted.
Jeg smilede over hele femøren.
Jeg så på min søster, som sagde: "Jeg fik nummeret."
Og jeg var glad, for at smide en snebold efter et fjols er en mindre forseelse.
Men kalder man ham en nigger imens, er det en grov hadforbrydelse.
Min søster og jeg dansede. "Vi sender svinet i fængsel!"
Jeg havde ikke set det, men samtidig
havde der samlet sig en flok af hvide, for der bor kun hvide i byen.
Jeg troede, jeg ville blive overfaldet.
En af de hvide fyre kom hen og sagde: "Det brød jeg mig slet ikke om.
Det er ikke det, byen står for. Den slags skal ikke ske i nærheden af mig.
En anden hvid fyr sagde: "Jeg kunne heller ikke lide det!"
En gammel hvid mand sagde:
"Unge mand, hvis du vil anmelde det, vil jeg gerne gå med og gøre ligeså."
"Ville I gøre det for mig?"
Hele flokken råbte: "Hurra!" Jeg sagde: "Kom, alle!"
Jeg lignede Malcolm X på vej til broder Johnson med en flok hvide.
Utroligt. En time senere sad vi på politistationen,
og en betjent sagde: "Nå, hr. Chappelle...
seksten ens politirapporter.
Vi tjekkede nummerpladen. To unge, som kørte i deres mors bil.
Vi har hentet alle fire mistænkte, og moderen er her.
Det er op til Dem. De bestemmer.
Vil De have dem sigtet, går vi videre.
Har De det skidt?"
"Undskyld, jeg er bare lidt befippet. Jeg har aldrig haft mulighed for
at afgøre hvide børns skæbne før, men...
det er en svær beslutning.
Jeg kan ikke beslutte mig."
Jeg så en kvinde gå op og ned ad gangen,
og jeg sagde: "Er det..." "Ja, det er moderen."
"Må jeg tale med hende først?"
Og da moderen kom ind og så, det var mig, brast hun i gråd.
"Åh nej. Han må ikke komme i fængsel.
Undskyld. Jeg har ikke opdraget ham sådan. Vi elsker Deres shows og Dem."
Jeg sagde: "Tag det nu... Hør her.
Jeg vil ikke nødvendigvis have Deres søn fængslet.
Men det, han gjorde, var ret åndssvagt.
Så kan vi gøre noget andet end at sende ham i fængsel
for at vise ham, at han er galt på den?"
Hun sagde: "Hvad har De i tankerne?"
"Jeg har aldrig været i den situation før.
Ved De, hvad vi kunne gøre? Det er måske for meget forlangt.
Men hvis De nu... Måske kunne De...
sutte pik på mig. Bare lidt. Ikke så jeg kommer.
Bare nok til, at jeg kan fortælle ham, at De gjorde det."
Det er gas.
Det ville jeg ikke udsætte nogens mor for.
Måske mine børns mor, men ikke andre.
Ebola har været i Texas. Ebola kom på besøg.
Den tog livet af ham manden i Dallas. På fem dage smeltede han ihjel.
Hvad skete der med broderen i Dallas?
"Hvor var det hemmelige serum?" spurgte vi.
Jeg kan huske, at da ebola dukkede op, blev to amerikanske læger syge i Afrika.
Man fløj dem i privatfly til Centret for Sygdomskontrol i Atlanta.
Jeg vidste ikke engang, CDC tog imod patienter.
Der fik de efter sigende, ifølge New York Times, et hemmeligt serum.
Jeg ved ikke, hvad det indeholder. Det er som oberst Sanders' opskrift.
Men begge de fjolser overlevede. De læger er gudskelov raske.
De er derude i aften i Whole Foods og rører ved grøntsager og går omkring.
Alt er i orden.
"Hej, Frank. Alt vel?"
"Har du ikke hørt, jeg har haft ebola? Men jeg har det fint nu.
Jeg blødte ud af øjne og endetarm og blev bekymret, men jeg har det fint."
Og hvad med broderen i Dallas?
De smurte Vicks på hans bryst. "Held og lykke."
Jeg vidste, han ville dø.
Det husker jeg. Trist.
Jeg læste i New York Times, at ebola er den nye aids.
Hvad siger I så?
Jeg syntes, den gamle aids fungerede fint, og så er der allerede kommet en ny aids.
Er det ikke forbløffende?
Er det ikke mærkeligt, at der bryder en sygdom ud i 1980,
som kun tager livet af niggere, bøsser og junkier?
Er det ikke et fandens mærkeligt tilfælde,
at den sygdom hader alle, som gamle hvide mennesker hader?
Enten er Gud hvid, eller også skjulte myndighederne det skidt i diskokugler.
Kun sjove mennesker får aids.
I sidste måned havde New York Times mæslinger som forsidehistorie.
Jeg måtte tjekke avisdatoen. "Mæslinger? Er det 1850?
Hvad fanden sker der her? Hvorfor skriver avisen om mæslinger?"
Man prøver at beslutte, om obligatorisk vaccination af børn er vejen frem.
Nogen tanker?
I stemmer ja? Jeg beklager, mine damer og herrer.
Jeg kan ikke beslutte mig.
For det første stoler sorte generelt ikke på læger.
Efter Tuskegee-forsøgene og alt det.
Endnu vigtigere, glem ikke, at Michael Jackson blev myrdet af en læge.
Vel var han på stoffer. Men hvis jeg var afhængig af heroin,
og en autoriseret læge sprøjtede heroin ind i mig, så burde jeg overleve.
"Jeg klarer den, ikke? Det er ikke for meget, vel?"
Dr. Klodrian dræbte Jackson.
Efter det tænkte jeg: "Jeg skal sgu ikke til lægen."
Hvorfor skal mine børn vaccineres mod en gammel sygdom som mæslinger?
Så kan man lige så godt få dem vaccineret mod diarré.
Diarré har flere lig på samvittigheden end mæslinger.
Diarré er morsomt i dag, men...
fik man tyndskid for 100 år siden,
så var man færdig. Der var nul chance for at overleve.
Ved det første sprøjt:
"Jeg må hellere få ordnet mine sager.
Jeg har ikke meget tid. Det er diarré. Det er meget alvorligt."
Man så sin ven dø langsomt i en pøl af lort.
"Jeg giver op, diarré. Du er for stærk."
Nu siger ens ven: "Har du diarré?
Spis en banan. Drik noget vand. Lad os tage i klubben.
Vi kan nå sidste omgang."
Det er hårde tider for de sorte.
Det er ikke gode tider for de sorte. I ved, hvad jeg mener, ikke?
Politiet dræber os igen.
Det er meget uheldigt, for det gik lige så godt.
Amerika har en racistisk varm stol. Det kan vi vist godt blive enige om.
Vi kan også blive enige om, at der sidder traditionelt set
afroamerikanere, især afroamerikanske mænd.
Men jeg har bemærket, at i de senere år har stolen været optaget af mexicanere...
og også af arabere.
Og vi, de sorte amerikanere, vil takke jer for jeres ofre og jeres kamp.
Vi trængte til en pause.
Vi trængte sgu til en pause.
Vi har alle problemer, men jeg kan da stille min rygsæk fra mig.
Er man araber og glemmer sin rygsæk,
så har man cirka 20 minutter, før robotten sprænger lortet i luften.
Vink farvel til opgaverne til ingeniørstudiet, Fouhad.
Nu ligger ISIS nummer et på terrorhitlisten.
Og ISIS er fandeme skræmmende.
For hvis ISIS får fat i en, hugger de ens hoved af.
Det gør de. Jeg har set dem gøre det på YouTube.
Det var rædsomt. Han sagde til kameraet: "Obama, jeg er tilbage."
Jeg så det og sagde: "Hold da op.
Synes ikke om."
Hvordan kan han hugge folks hoveder af på YouTube?
Jeg må ikke poste et pikbillede, og den idiot halshugger folk.
Jeg må ændre mine indstillinger.
Alle har det svært. Men nogen har det sværere end sorte,
arabere og mexicanere. Ved I, hvem der har det værst?
Fede sorte.
Det er svært for hvide at forstå, men det er sandt.
Fede sorte har det virkeligt hårdt, for alt muligt tager livet af hvide.
Men ved I, hvad der dræber flest sorte, flere end politiet og terrorisme?
Salt, nigger. Almindeligt bordsalt.
Hvide får kure mod ebola og andet lort,
og i mellemtiden dør jeg af et skide smagsstof.
Helt ærligt, jeg siger ikke mere om det.
Men lad mig sige bare en enkelt ting.
Kan vi blive enige om, at vi så det komme? Blev I overraskede?
Det er ligesom, da han smed bananen. Tror I, jeg blev overrasket? Fandeme nej.
Jeg har været i showbusiness i 30 år. Jeg ventede den banan.
Jeg vidste, at en aften ville en eller anden smide en banan efter mig.
Sådan starter det, med grovheder.
Kan I huske Paula Deen, som blev fyret fra Food Network?
Kender man noget til showbiz,
ved man, at det er fandens svært at blive fyret fra Food Network.
De droppede hende som en varm kartoffel.
Bare fordi hun brugte n-ordet 30 år, før hun fik sit eget show.
Jeg ved ikke, hvem hun kaldte det, men vedkommende tænkte:
"Det får du betalt, din kælling."
Det lort vendte tilbage 30 år efter som en Bill Cosby-voldtægt
og sænkede hendes slagskib.
Og alle sorte var vrede, men vi var ikke så vrede.
Det var mere forvirrende end ophidsende.
Jeg tænkte: "Hvordan kan hun kalde mig for nigger,
når hun har lært mig at stege kylling? Det er ikke fair."
Jeg synes, Donald Sterlings lort var værre.
Husker I Donald Sterling? Han ejede Clippers,
og så blev han afsløret i på en hemmelig optagelse
at sige nogle meget usmagelige ting om afroamerikanere.
Og det kan vi alle lære noget af.
Vi kan lære, at hvis man er gammel og hvid og racist
i dette dejlige land, skal man for alt i verden...
ikke sige det til sin sorte kæreste.
For hun optog det. Hun optog det lort. Og det var frygteligt.
Han sagde: "Hold op med at tage sorte mænd med til mine kampe."
Først blev vi forvirrede. "Hvordan fanden vil du spille kamp uden os?"
Men det viste sig, at den sorte mand, han talte om,
var ingen andre end Magic Johnson, milliardæren! Utroligt.
Han nævnte slet ikke, at han havde aids,
som ville være det første jeg sagde til min kæreste.
Den fyr må virkelig være racist, hvis aids er fodnoten.
"Pas på, skat. Han har den gamle form for ebola."
Man kan sige om pigen, hvad man vil, men hun er sgu en helt.
Man har nok tænkt, at den slags skete,
men nu kan man få det bekræftet uden skyggen af tvivl. Det lort skete faktisk.
Hun suttede pik på den gamle fyr.
Hun ofrede sig virkelig for holdet. Det er ulækkert. Hans pik er 80 år gammel.
Smag på historien.
Der er fem krige, borgerretsbevægelsen, depressionen.
Han har knaldet 40 år før Bill Cosbys første voldtægt. En meget gammel mand.
En meget gammel tissemand.
Men alt det lort er stadig bare grovheder.
Grovheder knækker ikke den moderne sorte mand.
Det virker ikke. Det bider sgu ikke på mig.
Hvis jeg gik på Kentucky Fried Chicken,
og alle bag disken var iført en Ku Klux Klan-hætte,
hvad mon jeg så ville gøre?
Undvære Kentucky Fried Chicken? Ikke hvis jeg var sulten.
Jeg ville gå hen til disken. "Hej. Giv mig to stykker."
Han kan sige, hvad han vil. "Vil du have en bolle til, nigger?"
"Jeg troede, bollen var med. Hvorfor så muggen?
Jeg vil have to stykker. Fart på. Du ved, hvad det er."
Jeg bliver ikke sur. Hvorfor skulle jeg det?
Det er ham, som skal arbejde for Kentucky Fried Chicken, ikke mig.
Hvad hvis jeg boede i Austin og havde en hvid kæreste? Det kan man i Austin.
Faktisk siger nogle, at det er nødvendigt. Men det er ikke min pointe.
Min hvide pige og jeg er hjemme og gør det, kærester gør.
Måske er hun splitternøgen og sidder på ét knæ
og giver en guffer. Jeg elsker en god guffer.
Og hun går virkelig til sagen. Hun strammer mavemusklerne.
Jeg har en stor pik, så hun...
Og jeg tænker: "Mand, det er skønt. Jeg tror, jeg kommer."
Så ser hun op på mig og siger: "Kom i ansigtet på mig...
nigger."
Jeg ved, den er svær.
Hvad tror I, jeg vil gøre? "Hallo!"
Det er ikke tiden til fine fornemmelser. Jeg fyrer kanonen af i ansigtet på hende.
Det etiske klarer jeg senere.
Men jeg er, hvad man kalder en ordholden mand.
Når jeg siger, jeg kommer, så kommer jeg.
Uanset hvad. Nogen kunne skyde mig. Hvis jeg siger, jeg kommer, så...
Ikke at jeg kan lide at blive skudt.
Ja, det er hårde tider for de sorte.
Jeg siger ikke noget om politiet. Det lader jeg Chris Rock om.
Den anden store sportshistorie var Ray Rice-optagelsen.
Har nogen set optagelsen med Ray Rice?
Jeg kan ikke holde op med at se den.
Det er frygteligt, det mest voldelige overfald på en kvinde, jeg har set,
som er optaget i farver.
Fandens slemt. Hvis jeg kunne have standset tiden og givet Ray Rice et råd,
tror jeg umuligt, jeg kunne have sagt:
"Slå hende i ansigtet."
Det er sgu en dårlig idé.
Men samtidig skulle hun ikke have skyndet på ham.
Du kan sgu ikke vinde over ham.
Skynd ikke på en idiot, som er trænet i at tackle folk i klyngen.
Han vil få overtaget.
Jeg nævner ham kun, fordi han skal til at spille football igen.
Vidste I ikke det? NFL fik at vide af en føderal dommer,
at de skulle genansætte Ray Rice, fordi han var ærlig ved efterforskningen.
Han fortalte dem, præcis hvad han gjorde.
Og de kan ikke ændre kendelsen, fordi båndet er dukket op.
Fair nok. Det svarer til, at jeg siger til mine venner:
"Gæt, hvad jeg lavede i nat?
Jeg kneppede en stor, fed pige fra klubben."
Og de siger: "Shit, Dave. Det er for vildt."
Så ser de mig gøre det på bånd og siger:
"Vi kan ikke hænge ud med dig længere. Den slags gør vi ikke."
"Jeg har jo fortalt jer om det!"
Det helt skøre er, at båndet blev lavet, før de blev gift.
Mærkeligt, ikke?
Jeg forstår ikke, hvorfor de gjorde det.
Vil en fyr bo sammen med en kvinde, som han har slået af al kraft i ansigtet?
Det er sgu meget modigt, i stil med Farven Lilla.
"Celie! Kom ud og barbér mig!"
Er du vanvittig?
Jeg måtte spørge en af mine ældre venner, en ældre sort gut.
Faktisk den mest retfærdige, jeg har mødt. Og jeg spurgte ham:
"Har du set den Ray Rice-video?"
Han svarede straks: "David, det var afskyeligt."
Et øjeblik efter sagde han:
"Hvad mon hun sagde til ham?"
Det er ligegyldigt. Det er ikke meningen, man skal slå hende i ansigtet.
Min kone siger det værste lort til mig. Min kone kaldte mig engang en møgfisse...
i middagsgæsters påhør.
Jeg begyndte at blive vred, men så tænkte jeg: "Fuck det. Hun har nok ret."
Jeg er en møgfisse. Det indrømmer jeg.
Jeg er blød og varm og uimodståelig som en rigtig fisse.
Nemlig.
Så sagde jeg til hende: "Og hvis du ikke passer mig,
kommer jeg til at lugte, som din møgfisse."
Vi bruger beskidte kneb. Det betyder ikke noget.
Næh, hvis man vil ind til sagens kerne, så skal man spørge en kvinde.
Jeg kender to kvinder, de underviser begge på college i nærheden af mit hjem,
og vi drikker kaffe to gange om ugen på Starbucks. Vi taler om vigtige emner.
Jeg spurgte dem: "Hvorfor tror I, den kvinde blev sammen med Ray Rice,
efter han slog hende i ansigtet af al kraft?"
Min ene veninde sagde: "David, du må sgu vågne op. Hun bliver for pengenes skyld."
Vent lidt, for min anden veninde sagde: "Jeg er uenig. Jeg tror, hun elsker ham."
Jeg sagde: "Øjeblik, de damer. Ved I hvad? Jeg tror, I begge har ret."
Jeg holdt dermed muligheden åben
for en trekant med de kællinger.
Jeg har nærmet mig den fisse kop for kop gennem fire år.
Alt det skulle ikke være spildt på grund af noget pis med Ray Rice.
Så vigtigt er det heller ikke.
Jeg er bare realistisk. Pis. Det er hårde tider for de sorte.
- Jeg elsker dig, Dave! - Jeg elsker også dig.
Nu kommer bananskrællen. Jeg venter den hvert øjeblik.
Det er sådan, det begynder.
Jeg læste i avisen i dag, at han, som smed den banan efter mig,
er blevet anholdt igen, fordi han smed en banan efter en anden på en bar i Santa Fe.
Slå det op på nettet efter showet.
Og den fyr var også sort. Jeg siger det bare.
Ved I, hvad han gav som grund?
"Jeg gjorde det, fordi Dave Chappelle er racist."
Det er ikke den bedste måde at tackle det på, hvis jeg er racist.
Hvad hvis Martin Luther King havde
smidt tundåser efter hvide? Ville det have fungeret?
Kom, Dave!
Din pige er oppe at køre. Hun er pissefuld, makker.
Jeg ved ikke, hvad hun siger,
men tag imod mit råd: Hæld noget vand i hende,
ellers får du tør fisse, når I kommer hjem.
Hans pik vil have friktionssår i morgen.
Du gode Jomfru Maria, er der en, som har en cigaret, jeg kan låne?
Ja, dig. Ja tak.
Lad mig se. Det er en Marlboro Light. Enhver kan have smidt den.
En Newport ville komme fra en sort fyr, men en Marlboro Light er en gåde.
- Er ordet "fisse" anstødeligt? - Nej!
Okay, jeg ville bare tjekke.
Jeg spurgte publikum i Denver: "Er ordet 'fisse' anstødeligt?"
Alle svarede nej, undtagen to.
Den ene var en kvinde oppe foran, ældre end mig, måske på min alder,
afgjort feminist. I ved, hvad jeg mener, korthåret, skotskternet skjorte.
Hun sagde ikke, det stødte hende. Hun sagde:
"Jeg har det ikke godt med det ord." Jeg tænkte: "Virkelig? Dig?"
Før jeg kunne spørge hvorfor, var der en fyr på balkonen...
Han sagde det vist ikke til mig.
Alle hørte ham. Han sagde: "Det er lækkert."
Jeg tænkte: "Hvad?"
Jeg har vist aldrig før hørt fisse blive kaldt lækkert.
Jeg siger ikke, det er dårligt.
Men det kræver tilvænning.
Ingen har vist tænkt, første gang de smagte fisse:
"Det smager godt!"
Der mangler noget.
Det er ulovligt for gynækologer at bruge ordet "fisse".
De må kun sige "vagina" eller bruge medicinske betegnelser,
men de må aldrig bruge korte former, heller ikke kvindelige gynækologer.
De burde ellers kunne.
"Er alt i orden?" "Den fisse er..."
Hun ville tænke: "Jah."
Mænd skulle ikke have lov til at være gynækologer.
Det er sgu en interessekonflikt.
Da min kone var gravid, gik vi til gynækolog.
Og han placerede hendes ben i bøjlerne.
"Fru Chappelle, prøv at slappe af."
Jeg puffede til ham. "Væk, det klarer jeg. Sig, hvad jeg skal se efter."
Som en hjemmekontrol.
Med mænd er der etiske problemer.
Kan gynækologer miste autorisationen for at lugte til fingrene ved en undersøgelse?
Er det ulovligt?
Hvordan kan det undgås? De er mænd.
Har man spist god grillmad, tænker man ikke over det. Man gør det bare.
Ordet "fisse" er kun anstødeligt, hvis man er ældre.
Folk på min alder og yngre, vi tænker vist slet ikke... Vi danser til den slags.
Når de i radioen synger: I beat the pussy up
Det hører man i radioen. I beat the pussy up
Det er en ret rå sang.
Den er slet ikke som en kærlighedssang. Der er ingen tårer,
intet midnatstog til Georgia. Han smadrer simpelthen den fisse.
Utroligt.
Man ved ikke, om de dyrker sex.
Måske trækker de trusserne ned, og han slår til: "G-Unit!"
Man ser HBO. "Jeg er Larry Merchant, jeg står her ved ringsiden med fissen
efter en forrygende kamp med 50 Cent. Fisse, kom, lad mig tale med dig.
Du ser frygtelig ud. Dine læber ser opsvulmede ud, du bløder lidt.
Sig mig, fisse, hvad skete der i ringen med 50?"
"Jeg ved det ikke. Jeg havde det fint i første omgang. Jeg var klar.
Her var varmt og vådt, og...
Han ramte mig fra nogle uventede vinkler,
forfra, fra venstre, bagfra var den største overraskelse."
"Fisse, lad os se på 4. omgang. Der gik det galt for dig.
Her kommer du ud fra dit hjørne. Du kæmper godt.
Du ramte 50 med en højre og en venstre,
men så får 50 sit jab ind der. Lige der. Så du det?
Han rammer dig lige på den,
den lille ærtelignende tingest på dit hoved. Jeg ved ikke, hvad det er.
50 hamrer løs på den ært igen og igen.
Fisse, sig mig, hvad går gennem en kæmpers hoved,
når ærten får sådan en omgang?"
"Jeg tænkte vist ikke.
Jeg er en god defensiv kæmper og er svær at få ram på.
Jeg er aldrig blevet slået direkte på ærten før.
Faktisk ved de fleste kæmpere slet ikke, den findes.
Han ramte mig, og mine ben eksede. Jeg kan ikke sige andet."
Jeg kan godt lide, når Lil Wayne snakker om fisse...
Kan I huske den sang med Lil Wayne?
Jeg har en kælling, som ser film i min jacuzzi
Og så siger han:
Fissesaftigt
Det får mig sgu altid til at grine.
Ingen fyr siger sådan. Kun Lil Wayne siger sådan noget pis.
Hun siger: "Er min fisse god?" "Ja, den er saftig. Den er god."
Fissen var saftig.
Derfor er jeg ikke Lil Wayne. Hvis jeg var i boblebad sammen en pige,
og jeg fandt ud af, at fissen var saftig, mens jeg var i boblebadet...
så ville jeg nok stige ud.
Jeg har bacilleskræk.
Jeg forestiller mig Lil Wayne:
"Hvad er det for en mystisk olie...
som flyder på mit badevand?
Det er fissesaft."
Jeg fandt det så skidesjovt, at jeg nok har skrevet mindst 40 jokes
med "fissesaft" som punchline.
Og de fungerede alle i en vis grad 100 procent af gangene.
Jeg tager en til for at overbevise jer.
Godt. Den næste handler om et særafsnit af CSI.
Af en eller grund er Lil Wayne gæst i hovedrollen som efterforsker.
Det er scenariet. Er I klar? Her kommer den.
Har andre været på gerningsstedet?
Nej.
Meget besynderligt.
Området er stort set urørt. Ingen tegn på indbrud.
Ingen spor efter kamp.
Lys lige her. Jeg gled i noget. Hvad er det?
Hvad er det?
Det glinser i lyset.
Det føles glat.
Det er fissesaft.
Hun må have siddet ned.
Der er 39 til.
Alle er vrede over noget.
Jeg er blevet angrebet online af homoseksuelle bloggere, og det sårede mig.
Jeg har det fint med homoseksuelle, men jeg hader sgu bloggere.
Vedkommende opførte sig som en bitch og fejlfortolkede mine jokes
og prøvede at score point mod mig.
"Jeg er din allierede. Jeg vil ikke stoppe homoseksuelle.
Jeg har andet at tage mig til."
Han prøvede at få homoseksuelle til at tæve mig.
Helt ærligt. Han skrev: "Dave Chappelles jokes..."
Jeg ved ikke, om han taler sådan.
"Dave Chappelles jokes var en fornærmelse mod alle bøssers manddom."
Hvad fanden betyder det?
Jeg har ikke sagt noget, som antyder, at bøsser ikke er mænd. I er mænd.
Hvad er mere mandigt end at kneppe en anden fyr i røven?
Det er det mest gangsteragtige, jeg har hørt om.
Det duer jeg ikke til. Jeg er en møgfisse.
Ved I, hvad jeg sagde? Ikke andet. Nu skal jeg fortælle, hvad jeg sagde,
og det var ikke en joke. Det er en sand historie, som jeg tilfældigvis fortalte.
Der skete det, at jeg tog til fernisering.
Jeg ved ikke, hvem af jer har været rig, men det er nogle gode fester.
Vin, ost og udsøgt konversation.
Der var et par excentriske typer,
hvoraf den ene var en meget rig mand, som var iført en kjole.
Jeg kender ikke betegnelsen. En trans eller transvestit måske.
Men han var med sikkerhed en mand. Og han tog med sikkerhed stoffer.
Jeg ved ikke, hvilke stoffer han tog, men han havde taget for meget.
Han så ikke godt ud. Han gjorde sådan her.
Han så syg ud, og alle hans venner stod omkring ham,
de prøvede bekymret at få liv i ham.
Det lignede en homoseksuel genoplivning. De viftede og sådan noget.
Jeg overværede det på afstand.
Jeg skulle have passet mig selv, men jeg blev nysgerrig.
Jeg gik derover. Jeg sagde bare: "Undskyld mig, de herrer. Er han okay?"
Og så så de på mig, som om jeg var ond.
"Hun har det fint."
"Hvabehar? Nå! Undskyld. Jeg vidste ikke, det var med den på."
Nu skal I høre min mening.
Jeg støtter alles ret til at være den, de føler, de er indeni.
Der er jeg jeres allierede.
Men jeg vil gerne vide...
i hvor høj grad jeg skal bidrage til jeres selvopfattelse?
Er det fair, at jeg skal udskifte alle stedord på grund af det fjols?
Vrøvl.
Helt ærligt.
Tager jeg en ternet bluse på og siger: "Jeg føler mig hvid i den bluse,
og jeg kræver respekt og et banklån", vil det ikke fungere.
I blæser på mig. Hvad rager jeres følelser så mig? "Nigger" er et stedord.
Men der var ikke tid til en filosofisk debat. Det var en nødsituation.
Jeg sagde: "Okay. Undskyld, jeg blev bare bekymret...
for hun ser elendig ud.
Hun er lige faldet ned fra bænken.
Hendes pik stikker frem under kjolen.
Må jeg tilkalde en ambulance? Transen må ikke dø af en overdosis.
Det giver for mange spørgsmål."
Jeg har prøvet det før. Jeg havde en ven i high school.
I high school var han en bølle. Han solgte stoffer.
Han gjorde alt muligt og var vild. Folk var meget bange for ham.
Efter high school hed det sig, at han var kommet ud af skabet.
Jeg troede ikke på det. Jeg nævner ham, for sidste år ringede han lige pludselig.
"Hvad så? Jeg fik dit nummer af ham her.
Du skal optræde i New York. Må jeg få nogen billetter?"
"Selvfølgelig. Hvordan har du haft det?"
"Vi kan snakke sammen, når du kommer, men tak. Vi ses."
"Okay. Hygge" Jeg skulle til at lægge på,
men jeg måtte bare spørge:
"Hej, jeg har hørt, du er bøsse. Hvad går det ud på?"
Bare jeg ikke havde spurgt.
For han ville meget gerne tale om det,
og han havde en lang historie at fortælle.
Og jeg var ikke ligeglad, men... Jeg kan ikke lide at tale i telefon.
Jeg så fjernsyn samtidig.
Jeg var ikke opmærksom nok.
Jeg prøvede at lyde opmuntrende, men var i vildrede.
Så jeg mumlede noget under hele samtalen.
Jeg sagde: "Du er bøsse. Du er bare bøsse. Hold nu op."
Det fortsatte et stykke tid.
Til sidst måtte jeg sige noget konkret for at slippe af med ham.
Og jeg sagde: "Ved du hvad? Du må ikke lade dig gå på af folk, okay?
Næste gang nogen prøver at gøre dig ked af det,
så husk, at nogen altid synes, man dyrker spøjs sex."
Det kunne han ikke lide.
"Hvad skal det sige?" "Hvad?" sagde jeg.
"Siger du, jeg knepper spøjst?" "Nej, jeg siger, at alle er forskellige."
"Du sagde ikke 'forskellig'. Du sagde 'spøjs'.
Hvad spøjst er der ved min måde at knalde på?"
Jeg sagde: "Hallo, jeg knalder fødder." "Hvad?" sagde han.
Nej, det er ikke en joke. Jeg får kvinder til at presse fødderne sammen sådan her,
og så knepper jeg det lille mellemrum mellem fødderne.
Men det kan man ikke bygge et fællesskab op om.
Vi har ikke noget flag.
Det fik ham til at grine.
Næste dag efter showet mødte jeg ham backstage.
Han sagde: "Hvad så?" Jeg sagde: "Hvad sker der?"
Han havde sin ven med og sagde: "Dave, du skal møde Manuel.
Manuel er min forlovede. Vi er i New York for at blive gift."
"Åh. Tillykke, drenge."
Manuel sagde: "Gracias."
Og så gik han hen efter drinks, og min ven så på mig: "Dave...
hvad siger du?"
Og jeg begyndte at mumle igen. "Nå ja, du er bøsse. Du er bare bøsse."
Han sagde: "Jeg er lidt nervøs for at blive gift. Det er et stort skridt."
"Ja, det er et stort skridt."
Han sagde: "Du har været gift et stykke tid. Har du nogen råd til os?"
"Nej, jeg er gift med en kvinde. Beklager."
Han rettede mig: "Nej, du giftede dig med den, du elsker,
så det kommer stort set ud på et."
"Problemet med den udtalelse er,
at det er en formodning om, at jeg elsker hende. Men..."
Op med humøret. Selvfølgelig elsker jeg min kone.
Hun griner ad det her. Faktisk spiser og køber hun ind for det her pis.
Jeg sagde til ham: "Ved du, hvad du skal gøre, mand?
For det første skal du ikke gøre det, blive lovformeligt gift.
Ikke fordi du er bøsse, mere fordi lovformeligt ægteskab
er en djævelsk magtkamp i USA." Jeg er bare ærlig.
Blottet for religiøs betydning og kærlighed
er ægteskab bare en rædsom kontrakt, man ikke bør skrive under på.
Jeg er bare ærlig.
Man starter med at elske hinanden.
To år efter forbereder man en sag mod hinanden...
til et hypotetisk retsmøde, som måske, måske ikke, kommer.
Smider man homoseksualitet oveni, har man en eksplosiv blanding.
Som det med Ray Rice. Lige efter den historie med Ray Rice
mødte jeg Michael Sam til en fest. Ved I, hvem Michael Sam er? En flink fyr.
Han er den første åbent homoseksuelle NFL-spiller.
Michael er en vældig flink fyr, en meget modig fyr,
men da jeg mødte ham, tænkte jeg:
"Hvad sker der, når Michael Sam tæver sin kone i elevatoren?"
Er det hustruvold eller bare to niggere, som løser et problem i en elevator?"
Ikke også?
Nå men...
jeg giver alle gifte mænd det samme råd, homo eller hetero: Anskaf en hund.
For en hund vil altid elske dig, men det vil hun ikke.
Det passer. Jeg vidste intet om hunde,
og mine børn fik hunden. Han var fra internatet, og jeg ville ikke have ham.
De spurgte: "Må vi beholde ham?" "Nej."
"Hvor har I den hund fra?" "Fra internatet."
Jeg sagde...
"Der er nok noget galt med ham.
I må ikke beholde ham."
Så begyndte ungerne at græde og skrige, som om hunden havde spillegæld.
"Far! Hvis du ikke lader os beholde ham, slår de ham ihjel!" Jeg sagde:
"Okay. Behold ham."
Den hund var en plage.
Jeg hadede ham.
En aften havde jeg røget hash og spiste en sandwich,
og Baba kom hen... Baba er hunden. Han stirrede på mig.
Det er ubehageligt, når han ser på, mens man spiser.
Jeg måtte give ham en bid for at få ham til at gå, og sådan blev vi venner.
Hvis I ser mig gå ned ad gaden med Baba,
har han ikke snor på. Han går lige ved siden af mig.
Når jeg stopper, stopper han. Når jeg går, går han.
Alle mine venner siger: "Det er for fedt.
Hvordan har du trænet Baba til det?"
"Jeg har aldrig trænet Baba. Jeg spilder bare meget."
Taber jeg noget mad, og er Baba der ikke, skal jeg bare kalde: "Baba!"
Hans ejer er sort, så den kommer ikke straks.
Han kigger først for at se, hvad der sker.
Jeg må stampe med foden, så han ser maden. "Her, lille ven."
Han siger: "Tak, Dave", henter det og forsvinder.
Han kender alle mine vaner. Hvis han lugter hash i huset, tænker han:
"Fjolset spiser snart." Og så kommer han løbende.
Baba hjalp mig igennem en svær periode i mit ægteskab.
Vi var sammen det meste af tiden.
Min kone og jeg er sammen, men vi har været gift så længe, at vi ikke taler...
Jeg ved ikke, om nogen af jer er gift, men efter ti år
forsvinder snakkesaligheden. Man har sagt det hele.
I ved, hvad jeg mener. Vi kender hinanden.
Hun siger det samme til mig hver aften, før hun går i seng.
Jeg er sidst oppe. Hun siger: "Jeg vil se at få sovet, Dave, godnat."
"Okay, skat, jeg bliver oppe og ser fjernsyn. Godnat."
Hun når halvt op ad trappen. "David.
Spis ikke børnenes frokost." Og så går hun.
Det mest åndssvage er, at jeg ikke spiser deres frokost mere.
Der var engang, jeg spiste den. I ved, hvordan det er.
Måske røg jeg hash midt om natten,
og hun lagde pænt indpakkede sandwicher i hele køkkenet. Så spiste jeg dem da.
Hvorfor kan hun ikke bare smøre nogle flere om morgenen?
Og jeg har sønner. Sønner elsker alt, hvad deres fædre gør.
Næste dag i skolen sagde mine børn:
"Far har taget en bid af min sandwich. Hvor vildt!"
Deres far er Dave Chappelle. Han kunne bytte den sandwich til noget bedre.
Jeg gør deres frokost mere værd.
Men den slags forstår hun ikke. Hun bliver vred på mig.
Hun er vred på mig nu, for jeg bragte mig selv i knibe.
Jeg blev udsat for afpresning, hvilket sker i denne branche.
Jeg kom hjem fra turné.
Der stod en pakke på køkkenbordet adresseret til mig, så jeg åbnede den.
Jeg ved ikke, hvem buddet var.
Indeni lå et videobånd med en seddel på: "Der fik jeg dig."
Du godeste. Kan I forestille jer det? Jeg flippede.
Jeg splittede huset ad for at finde videoafspilleren.
Jeg havde ikke set video i over ti år.
Jeg så videoen, og det var frygteligt. De tog mig i det.
Det var en video med mig... Jeg kneppede en pige, okay?
Men det skete, før jeg blev gift. Men det var ikke rart at se på.
Jeg fik kvalme og så op på uret
og indså, at min kone kom hjem om ti minutter, og jeg gik i panik.
Jeg tog en hurtig spiller til videoen, og så...
og så ringede jeg til FBI.
Og de fik mig til at føle mig bedre tilpas.
De sagde ikke, de bestemt ville fange ham,
men deres selvsikre opførsel indikerede, at de ville fange ham.
Så jeg var ikke så bekymret. Fem dage senere kom jeg hjem
og fandt endnu et videobånd på verandaen. Jeg ringede straks til politiet:
"De har gjort det igen. I skal nok lede efter en fyr i trompetbukser,
for jeg aner ikke, hvem fanden der sender bånd!"
Det andet bånd var det værste, jeg i mit liv har set. Det var grufuldt.
Det kunne afslutte min karriere. Det var et bånd med mig...
som rev den af til båndet fra ugen før. Jeg fatter ikke, hvordan de optog det.
Jeg måtte forklare det hele for min kone. Hun blev meget vred.
Intet i verden er så koldt som en kvindes kolde skulder.
Hun var vred, men hun ville ikke tale med mig om det.
Hun straffede mig i det små, fik mig til at gøre ting, jeg hader.
Såsom at hente børnene fra skole.
Det er en prøvelse for mig.
En af mine sønner går i folkeskole.
Og hans lillebror går i privatskole.
Det er et forsøg for at se, hvordan de udvikler sig.
Men det mærkelige er, at min lille søn i privatskolen,
han er min bøllesøn, forstår I, hvad jeg mener?
Jeg ved ikke, hvor han har det fra. Det er ikke fra mig.
Og han får det ikke fra skolen. Den skole er meget venstreorienteret.
Det er den slags skole, hvor der er omkring 12 sorte elever i alt,
og jeg er den eneste sorte forælder.
Ingen af forældrene kan lide mig.
Ikke fordi jeg er sort, på grund af min stil.
Jeg kommer altid for sent, og jeg kører Porsche,
og jeg spiller høj musik, de ikke kan lide.
I beat the pussy up
Jeg kører ind på parkeringspladsen.
Måske ryger jeg en cigaret med børnene i bilen.
Og så holder jeg på handicappladsen.
Når jeg så kører ud fra handicappladsen, siger de noget pågående:
"Jeg ved ikke, om du har bemærket det, men du parkerede på handicappladsen."
"Jo, Frank, jeg så det godt.
Men hvem er ham den handicappede, vi venter på, som aldrig kommer?"
Jeg hader at være ved den skole.
De eneste forældre, som er søde ved mig, er et lesbisk par, Kate og Sarah.
Kate hader mig. Sarah ved, jeg er sort, og hun er halvt sort, så hun forstår mig.
Er I med? Jeg kan ikke forklare det.
Jeg siger noget gas, og Kate tager det at være lesbisk for alvorligt.
Jeg kan sige: "Hej, Kate. Hej, Sarah.
Skal I med til far og søn-skovturen? Hvordan grejer I den?"
Kate bliver straks rasende.
Men Sarah ved, jeg laver gas, så hun siger noget cool som:
"Måske slår vi plat og krone om det."
"I behøver ikke en mønt, for alle ved, hvem der har bukserne på."
Kate bliver helt rød, men Sarah giver mig bare en knytnæve:
"Du har ret, nigger. Det er mig."
Vi er gode venner. De inviterer mig. De er mine eneste venner på skolen.
Jeg blev noget paf, da jeg så kom for at hente min søn,
og læreren ventede på mig udenfor. Hun stod lige midt på handicappladsen.
Der måtte være noget galt, så jeg rullede vinduet ned. "Hvad er der?"
"Hej, David. Må vi lige tale med dig på kontoret?"
"Nej, glem det, vi kan tale sammen her. Hvad er der galt?" Det måtte være slemt.
"Ibrahim har været oppe at slås."
"En slåskamp?" "Bare rolig, alle er uskadte."
Jeg spurgte: "Alle?
Hvad skete der?"
"Det er problemet. Vi ved det ikke, for han vil ikke tale med nogen.
Vi ved bare, at han slog Sarah Jr. i ansigtet." Jeg sagde: "Åh nej!"
Sarah er den eneste forælder, jeg ikke ved, om jeg kan tæve.
Da kom Kate og Sarah efter deres datter, og vi måtte alle gå med ind på kontoret,
og jeg var meget bekymret, for jeg ville ikke smides ud af skolen.
Så kom de med min søn. Han græd. De kom med ham som en anden fange.
Han sagde... "Skat", sagde jeg, "hold op med at græde, tag det roligt.
Du skal ikke se på de onde ansigter, se på mig,
og fortæl mig sandheden, okay? Bare sig sandheden. Er det sandt?
Slog du Sarah Jr. i ansigtet?"
Han fangede ikke mit signal om at lyve. Jeg gjorde sådan...
Han så ikke efter. "Ja, jeg slog hende i ansigtet."
"Du godeste. Hvorfor gjorde du det? Du må ikke slå nogen."
Hans svar var så stygt, at det skræmte alle forældrene. Han sagde:
"Fordi hun fortjente det." Jeg sagde...
Alle så på mig. "Jeg aner ikke, hvor han har det fra."
"Hvad skal det sige? Det er skørt! Hvad skal det sige?"
Så begyndte han at græde som Tupac.
"Børnene disser mig hele tiden!"
Jeg sagde til hans lærer: "Vent.
Meget kan man sige om ham, men han lyver ikke.
Siger han, de dissede ham, så gjorde de noget.
Hvad gjorde de?"
"Jeg er så træt af det. De har gjort det hele ugen." "Hvilket?" sagde jeg.
"Vi var til frokost, og den kælling tog en bid af min sandwich."
Jeg sagde: "Åh."
"Det er fjerde gang i denne uge. Jeg er træt af den sandwichbidende kælling."
"Hold op med at sige det ord. Lad os tage hjem."
Det var en tavs køretur hjem.
Da vi kom hjem, løb han op på sit værelse og smækkede med døren.
Hans mor kom ned. Hun havde hørt om det hele.
Hun så på mig. "Du godeste." Jeg sagde: "Ja, det er vanvittigt."
"Det var dig, der tog en bid af den skide sandwich."
"Jeg er træt af, at du anklager mig!" Og så stormede jeg ud af huset.
Jeg kørte væk. Selvfølgelig havde jeg taget en bid.
Men jeg vidste, at hun egentlig var vred over videoen,
og at hun ville straffe mig på grund af en sandwichbid.
Og hvad sagde jeg til mig selv?
"Jeg skulle bare blive væk. Op i røven med det."
Det var sådan, folk blev skilt i 40'erne.
Der var ingen skilsmissedomstol. Ville man ud af sit ægteskab,
sagde man til sin kone: "Skat, jeg henter nogle cigaretter. Jeg kommer snart."
Man tog af sted i det tøj, man gik og stod i. Dengang var mænd mænd.
Og internettet fandtes ikke, så man kunne starte et nyt liv 18 kilometer væk.
Men jeg endte med at tage hjem.
Sent om natten.
Jeg kom ind, og hun var ved at tage nattøj på.
Ens kone er sur på en,
når hun dækker brysterne, når man kommer ind.
"Slip brysterne fri. Det er mig, skat.
Kan vi snakke om det her?"
"David, jeg ved, du bed af sandwichen.
Og jeg har gemt deres frokost."
"Jeg vil ikke snakke om sandwichen. Jeg vil tale om det. Om båndet.
Det er derfor, du er vred."
Det var en meget svær samtale.
Jeg måtte fyre nogle jokes af.
Så lo hun lidt, og det fik hende til at slappe af,
og vi begyndte at snakke, og så fyrede hun et par jokes af,
som helt ærligt sårede mig. Men...
Men vi fik snakket. Gæt, hvad hun sagde?
Hun sagde, at hun var mere vred over det andet afpresningsbånd
end over det første.
Det giver slet ikke mening.
Hvad er der galt i, at en fyr rører ved sine kønsdele?
Det er min sag. Jeg gør det ikke hele tiden.
Faktisk gør jeg det sommetider for hendes skyld.
Det gør mange fyre. Det kaldes medlidenheds-onani.
Det gør man midt om natten,
når man skal til at rulle over på hende og tænker: "Hun ser træt ud."
Det kræver kærlighed og disciplin at bakke ud af et rum med en stenhård pik.
Jeg når det ikke altid.
"Nogen er faldet i søvn uden sokker på, hvad?"
Man kan ikke voldtage fødder.
Nu river jeg den kun af, når jeg ved, hvor længe hun er væk.
Ellers kan jeg ikke koncentrere mig.
Nogle gange siger hun: "Jeg tager børnene med over til mor.
Jeg er nok hjemme om et par timer." "Et par timer?"
Man kan gøre det godt på to timer.
Ved sådan en lejlighed tager man alt tøjet af.
Jeg går splitternøgen rundt i stuen. "Få det legetøj af vejen!"
Frygteligt. Foden på sofabordet, kærtegner den bare, giver mig god tid.
Og jeg har en portion cornflakes parat.
Når man er alene, kan man få en larmende orgasme. Dem savner jeg.
Når en fyr kommer, er der bagefter en periode på seks minutter,
hvor han tænker mere rationelt end nogensinde. Så bliver han skrækslagen.
"For pokker, hvad har jeg gjort?
Det er sgu overalt.
Baba!"
Mange tak, Austin, Texas. Det var en fornøjelse.
Hav det godt, vær lykkelige. Godnat, allesammen. Tak.
Giv ham et bifald, Dave Chappelle!